22.		Námietka proti postupu zamestnanca správcu dane
			pri výkone daňovej kontroly
			(§ 60 zákona č. 563/2009 Z. z. o správe daní – daňový poriadok)
Ing. Viera Murgašová, Vígľašská 33, Dunajská Streda, IČO, DIČ, IČ DPH
Daňový úrad TRNAVA
pobočka DÚ Dunajská Streda
Biskupa Kondého 2
929 01 Dunajská Streda
Dunajská Streda 22. 4. 2022
Vec:		Námietka proti postupu zamestnanca správcudane pri výkone daňovej kontroly
Dňa 17. 1. 2022 bola začatá Vašimi zamestnancami –kontrolóri Ing. Karolom Zemianskym a Ing. Jurajom Zelenkom daňová kontrola dane z príjmov fyzickej osoby za zdaňovacie obdobie roku 2019 v našej spoločnosti. Dňa 19. 3. 2022 rokoval Váš zamestnanec Ing. Karol Zemiansky so zamestnancom firmy, a to opakovane bez mojej prítomnosti, i napriek skutočnosti, že pri začatí daňovej kontroly bolo dohodnuté, že všetky požadované informácie a účtovné doklady budem predkladať len ja osobne.
Týmto podávam podľa § 60 ods. 4 daňového poriadku námietku proti postupu Vášho zamestnanca pri výkone daňovej kontroly v mojej firme a žiadam, aby bol zabezpečený postup v súlade s daňovým poriadkom.
Viera Murgašová, v.r.
Poznámka k podaniu námietky pri výkone daňovej kontroly
Podanie námietky voči postupu zamestnanca správcu dane upravuje § 60 daňového poriadku.
Ide o procesný inštitút, ktorého zmyslom je zabezpečiť objektívnosť všetkých procesných úkonov v konaní vrátane objektívnosti rozhodnutia, ktoré bude vychádzať z úplného presného a pravdivého zistenia skutkového stavu v súlade s ust. § 3 ods. 3 daňového poriadku. Týmto inštitútom sa realizuje zásada rovnosti účastníkov daňového konania (§ 3 ods. 7 daňového poriadku), aby ich vec prejednal a o nej rozhodol nezaujatý zamestnanec.
Ak sa daňový subjekt dozvie skutočnosti preukazujúce vylúčenie zamestnanca môže podať námietku zaujatosti. Zákon stanovuje dôvod na vylúčenie zamestnanca, a to ak so zreteľom na jeho pomer k veci alebo k účastníkovi konania je možné mať pochybnosti o jeho nezaujatosti. Definovanie, čo sa rozumie pod pojmom zaujatosť, nie je upravené v žiadnom procesnom predpise. Teória práva zaujatosť vysvetľuje nasledovne: „Jedná sa o určitý pomer jedného subjektu voči inej osobe, ktorého prejavy nedávajú záruku o objektívnom vzťahu medzi nimi.
Pomer je založený na osobnom, subjektívnom, subjektivistickom vzťahu, ktorého príčinou je dlhoročné priateľstvo, príbuzenský pomer, nepriateľský vzťah.“ 
Dôvodom na vylúčenie zamestnanca podľa odseku 1 je existencia samotnej pochybnosti o jeho nezaujatosti. Pochybnosť o nezaujatosti je daná
•	pomerom zamestnanca správcu dane k veci, ktorá je predmetom konania,
•	pomerom zamestnanca správcu dane k účastníkovi konania.
Ide o prípady, kedy zamestnanec má príbuzenský vzťah, osvojenecký pomer k účastníkovi konania, alebo k účastníkovi konania má dôverný priateľský vzťah alebo naopak nepriateľský pomer a pod.
Ak sa účastník daňového konania dozvie skutočnosti preukazujúce vylúčenie zamestnanca, môže podať námietku zaujatosti. Námietka zaujatosti je podaním, ktoré musí obsahovať náležitosti stanovené v § 13 ods. 2 a 3 daňového poriadku. V námietke zaujatosti musí byť konkretizovaná osoba, voči ktorej námietka zaujatosti smeruje a rovnako aj pomer odôvodňujúci zaujatosť zamestnanca.
V odseku 2 je priamo určená podmienku, že na konaní a rozhodnutí sa nemôže zúčastniť ten zamestnanec, ktorý sa zúčastnil daňového konania na orgáne nižšieho stupňa alebo vyššieho stupňa.
•	Príklad
Zamestnanec správcu dane vykonal u daňového subjektu daňovú kontrolu a vyrubovacie konanie. Tento zamestnanec rozhoduje ako druhostupňový orgán. Daňový subjekt podal podnet na preskúmanie zákonnosti vydaného r zhodnutia a podnet bol pridelený na rozhodnutie tomuto zamestnancovi, ktorý vykonal daňovú kontrolu, vykonal vyrubovacie konanie a vydal rozhodnutie. Zo zákona je tento zamestnanec vylúčený z preskúmavania zákonnosti rozhodnutia, pretože sa zúčastnil na konaní na prvostupňovom orgáne.
Zamestnanec príslušného orgánu povinný oznámiť skutočnosti odôvodňujúce zaujatosť svojmu nadriadenému zamestnancovi.
Znenie odseku 3 ukladá povinnosť zamestnancovi príslušného orágnu zúčastneného na daňovom konaní neodkladne oznámiť nadriadenému zamestnancovi tohto orgánu skutočnosti o jeho prípadnom vylúčení so zreteľom na jeho pomer k veci alebo k účastníkom konania, ktoré by viedli k pochybnosti jeho zaujatosti. 
Z aplikačnej praxi v súvislosti s využitím tohto ust. vyplýva, že tento inštitút je v praxi pomerne často zo strany daňových subjektov ako účastníka daňového konania uplatňovaný, resp. využívaný, a to opakovane a z rovnakého dôvodu; daňový subjekt podá námietku na zamestnancov správcu dane bez ohľadu na funkčné postavenie zamestnanca správcu dane vrátane riaditeľa daňového úradu alebo colného úradu, čím bola znemožnená funkčnosť daňového úradu alebo colného úradu voči tomuto daňovému subjektu až do rozhodnutia o zaujatosti najbližším nadriadeným vedúcim zamestnancom.
Tieto skutočnosti boli dôvodom na legislatívnu úpravu znenia odseku 4, ktorým sa zabránilo podávaniu neopodstatnených námietok zaujatosti, a to opakovane z rovnakých dôvodov.
Podľa odseku 4 námietku zaujatosti môže účastník daňového konania podať najneskôr do 15 dní odo dňa, keď sa o tejto skutočnosti preukazujúcej vylúčenie zamestnanca správcu dane, účastník daňového konania dozvedel. 
Povinné údaje námietky zaujatosti – určenie osoby, proti ktorej smeruje námietka, presné uvedenie skutočnosti, pre ktorú má byť tento zamestnanec vylúčený, ďalej deň, kedy sa účastník daňového konania dozvedel skutočnosti, ktoré odôvodňujú podanie námietky zaujatosti okrem týchto, ktoré nemohol bez svojej viny pripojiť. 
Lehota na podanie námietky: 15 dní odo dňa, keď sa účastník daňového konania dozvedel o zaujatosti zamestnanca správcu dane; ak bude podaná po tejto lehote a námietka nebude spĺňať náležitosti preukazujúce vylúčenie zamestnanca príslušný orgán nebude prihliadať na tieto skutočnosť, neuplatní § 13 daňového poriadku, t. j. správca dane nebude vyzývať účastníka konania na doplnenie chýbajúcich skutočností, ale námietku zamietne. 
Podľa odseku 5 je zamestnanec, u ktorého sú pochybnosti o nezaujatosti, oprávnený vykonať len neodkladné úkony. Zákon nešpecifikuje, čo je potrebné považovať za neodkladný úkon. Malo by ísť o taký úkon, ktorého nevykonaním by došlo k ujme na právach daňového subjektu.
Odsek 6 určuje postupnosť pri rozhodovaní o vylúčení zamestnanca. O vylúčení zamestnanca rozhoduje najbližšie nadriadený zamestnanec toho zamestnanca, u ktorého sú pochybnosti o nezaujatosti.
Nadriadený vedúci zamestnanec môže rozhodnúť o vylúčení zamestnanca aj z vlastného podnetu. Pri zaujatosti nadriadeného zamestnanca príslušného orgánu, ktorý nemá nadriadeného zamestnanca, rozhodne druhostupňový orgán. Zákon negatívne vymedzuje, že námietku zaujatosti nemožno podať voči prezidentovi finančnej správy. Proti rozhodnutiu o námietke zaujatosti, t. j. o vylúčení zamestnanca, nie sú prípustné opravné prostriedky.
Ust. § 60 ods. 8 daňového poriadku upravuje vylúčenie zamestnanca v daňovej kontrole. Rovnako ako v daňovom konaní, aj u zamestnanca správcu dane, ktorý vykonáva daňovú kontrolu, nemôžu byť pochybnosti o jeho nezaujatosti. Nezaujatosť zamestnanca správcu dane voči daňovému subjektu musí existovať pri začatí daňovej kontroly, v jej priebehu aj pri ukončení daňovej kontroly. Pokiaľ vzniknú pochybnosti o nezaujatosti zamestnanca správcu dane, ktorý je poverený na vykonanie daňovej kontroly a ktorý reálne aj daňovú kontrolu vykonáva, musí byť o zaujatosti, resp. nezaujatosti rozhodnuté. O vylúčení zamestnanca vykonávajúceho daňovú kontrolu rozhoduje priamy vedúci zamestnanec toho zamestnanca.
Dôvodom pre vylúčenie zamestnanca nie sú okolnosti, ktoré spočívajú v postupe zamestnanca príslušného orgánu v daňovom konaní a rozhodovaní o veci a rovnako aj v procese daňovej kontroly.
Podľa odseku 1 je zamestnanec príslušného orgánu z daňového konania vylúčený, ak so zreteľom na jeho pomer k veci alebo k účastníkovi konania možno mať pochybnosť o jeho nezaujatosti. Zamestnanec príslušného orgánu je z daňového konania vylúčený aj vtedy, ak sa v tej istej veci zúčastnil daňového konania ako zamestnanec orgánu iného stupňa.
Zamestnanec príslušného orgánu zúčastnený na daňovom konaní je povinný neodkladne oznámiť príslušnému nadriadenému zamestnancovi tohto orgánu skutočnosti uvedené v odsekoch 1 a 2 a ďalšie skutočnosti preukazujúce zaujatosť zamestnanca príslušného orgánu.
Podľa odseku 4, ak sa účastník daňového konania dozvie skutočnosti preukazujúce vylúčenie zamestnanca podľa odsekov 1 a 2, môže podať príslušnému orgánu námietku zaujatosti.
Zamestnanec príslušného orgánu, o ktorého nezaujatosti sú pochybnosti, môže do doby, keď bude rozhodnuté o tom, či je zaujatý, vykonať vo veci len nevyhnutné úkony.
O námietke zaujatosti rozhodne jeho najbližšie nadriadený vedúci zamestnanec, ktorý môže rozhodnúť o námietke zaujatosti aj z vlastného podnetu. Pri zaujatosti nadriadeného zamestnanca príslušného orgánu, ktorý nemá nadriadeného zamestnanca, rozhodne druhostupňový orgán. Námietku zaujatosti nemožno podať voči prezidentovi finančného riaditeľstva.
Proti rozhodnutiu o námietke zaujatosti podľa odseku 6 nie sú prípustné opravné prostriedky.
Ustanovenia § 60 ods. 1 až 7 daňového poriadku sa uplatnia aj pri daňovej kontrole.
Podľa § 70 daňového poriadku môže daňový subjekt uplatniť námietku, ak to ustanovuje tento zákon. Ak tento zákon neustanovuje inak, o námietke rozhoduje orgán, voči ktorému námietka smeruje, a podanie námietky nemá odkladný účinok; proti rozhodnutiu o námietke nie sú prípustné opravné prostriedky.