11.		Návrh na určenie výživného
			(§ 62, § 65 ods. 1 Zákona o rodine)
Okresnému súdu
Stará Ľubovňa
Dňa 1. februára 2022
Návrh matky na určenie výživného pre maloleté dieťa
otec:	Ján Novák, nar. 17. 2. 1972, bytom Novohradská 2, Stará Ľubovňa, štátne občianstvo SR
	tel.: 0900 123 456, e-mail: jan.novak@xyz.sk
matka:	Daniela Nováková, nar. 10. 3. 1976, bytom Horehronská 1, Stará Ľubovňa, štátne občianstvo SR
tel.: 0900 987 654, e-mail: daniela.novakova@xyz.sk
maloleté dieťa: 	Kristína Nováková, nar. 1. 3. 2021, bytom u matky, štátne občianstvo SR
I.
S otcom maloletej nie sme manželia, žili sme od roku 2012 ako druh a družka v mojom byte na Ulici Horehronskej 1 v Starej Ľubovni. Z nášho vzťahu sa narodila dňa 1. 3. 2021 narodila maloletá Kristína Nováková. 
Dôkazy:
–	Sobášny list
–	Rodný list
II.
V auguste 2021 otec maloletej opustil spoločnú domácnosť z dôvodu dlhodobých názorových nezhôd na výchovu maloletej dcéry. O maloletú dcéru sa od tejto doby starám výlučne ja, otec maloletej na domácnosť ani na výživu maloletej ničím neprispieva, pričom je zamestnaný vo firme Superfirma, s.r.o., Stará Ľubovňa. Presnú výšku jeho príjmu ani jeho súčasné majetkové pomery však nepoznám. 
Ja som momentálne na materskej dovolenke a poberám len rodičovský príspevok vo výške 280 € a prídavok na dieťa. Iný príjem nemám. 
Dôkazy:
–	Výsluch účastníkov
–	Potvrdenie o rodičovskom príspevku a prídavku na dieťa
III.
Otec nejaví o maloletú náležitý záujem, odmieta akýkoľvek kontakt aj so mnou. Vzhľadom k tomu, že spolu s otcom maloletej nežijeme a o výkone rodičovských práv a povinností sme sa nedohodli, navrhujem, aby súd po vykonanom dokazovaní vydal nasledovný
rozsudok:
Otec je povinný prispievať na výživu maloletej sumou 150 € mesačne, počnúc 1. 8. 2021, a to vždy do 20. dňa v mesiaci vopred do rúk matky. Nedoplatok na výživnom je otec povinný zaplatiť do dvoch mesiacov odo dňa právoplatnosti tohto rozsudku. 
Žiaden z účastníkov nemá právo na náhradu trov konania.
Daniela Nováková
Poznámky
Vyživovacia povinnosť rodičov k deťom vyplýva priamo zo zákona (zákonná vyživovacia povinnosť), nie až z rozhodnutia súdu, ktorým sa splnenie tejto povinnosti ukladá povinnej osobe. Povinná osoba musí vždy, aj keď na úkor svojho minima, zabezpečiť výživu dieťaťa. Právo na výživu vzniká dieťaťu narodením, je právom osobnej povahy, nemožno ho preniesť na iného, a to ani na strane povinnej osoby. Zákon o rodine zabezpečuje deťom výživné od ich rodičov do toho času, pokiaľ nie sú samy schopné sa živiť, nerozoznáva pritom deti maloleté a plnoleté a z hľadiska veku detí tieto nároky nediferencuje. 
Podľa Zákona o rodine sú podmienky nároku maloletého aj plnoletého dieťaťa na výživné celkom rovnaké; vyživovacia povinnosť rodičov k deťom časovo končí vtedy, keď sú samy schopné zarábať (sa živiť). Rozhodnutie súdu, ktorým bolo rodičom určené výživné pre maloleté dieťa za jeho maloletosti, nestráca účinky po nadobudnutí plnoletosti dieťaťa; v takom prípade netreba podávať nový návrh na určenie výživného, ak podmienky pre určenie vyživovacej povinnosti naďalej trvajú. Súd svojím výrokom neobmedzuje určené výživné na čas maloletosti dieťaťa. Ak bol návrh na určenie výživného podaný pred dosiahnutím plnoletosti dieťaťa, pokračuje v konaní súd starostlivosti o maloletých aj po jeho plnoletosti s tým rozdielom, že plnoleté dieťa má už v ďalšom súdnom konaní samostatné procesné postavenie, pričom funkcia kolízneho opatrovníka zanikla. 
Veková hranica 18 rokov je podľa právnej úpravy v Zákone o rodine významná len z hľadiska procesnoprávneho, do plnoletosti dieťaťa možno konanie o určenie výživného začať aj bez návrhu, kým po dovŕšení plnoletosti len na návrh oprávneného (citované z odôvodnenia uznesenia Najvyššieho súdu SR, z 19. mája 2009, sp. zn. 5 Cdo 78/2009).
Ak rodičia maloletého dieťaťa spolu nežijú, súd upraví rozsah ich vyživovacej povinnosti alebo schváli ich dohodu o výške výživného. Súd postupuje rovnako aj v prípade, ak rodičia spolu žijú, ale jeden z nich svoju vyživovaciu povinnosť voči maloletému dieťaťu dobrovoľne neplní.
Výživné sa platí v pravidelných opakujúcich sa sumách, ktoré sú zročné vždy na mesiac dopredu. Právo na výživné sa nepremlčuje. Možno ho však priznať len odo dňa začatia súdneho konania. Výživné pre maloleté dieťa možno priznať najdlhšie na dobu troch rokov spätne odo dňa začatia konania, ak sú na to dôvody hodné osobitného zreteľa.
Na konanie je miestne príslušný okresný súd, v ktorého obvode má maloletý v čase začatia konania bydlisko určené dohodou rodičov alebo iným zákonným spôsobom, pričom konanie je vecne oslobodené od súdnych poplatkov.