5.		SŤAŽNOSŤ OBVINENÉHO PROTI UZNESENIU, KTORÝM MU BOLO
			VZNESENÉ OBVINENIE (§ 206 ods. 1 Trestného poriadku) 
Obvodné oddelenie Policajného zboru XXXXXXX
K č: ORP-xxx/xxx-xx-xxxx
Vec:	Sťažnosť proti uzneseniu o vznesení obvinenia zo dňa xx.xx.xxxx
XY, nar. xxxx, trvalým bydliskom XXXXX, ulica Xxxx	V ..................... dňa ...................
Dňa xx.xx.xxxx bolo voči mojej osobe vznesené obvinenie pre prečin podvodu podľa § 221 ods. 1 Trestného zákona na tom skutkovom základe ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Uznesenie o vznesení obvinenia som si prevzal xx.xx.xxxx. Uvádzam, že nie je pravda to čo sa mi kladie za vinu s tým, že poškodeného XX do omylu neuviedol. Vedel od začiatku, že nebudem vedieť zaplatiť faktúru, ktorú vystavil. 
Chcel by som uviesť, že už na začiatku som XX upozornil, že tovar nebudem vedieť zaplatiť, no napriek tomu mi dovolil tovar prevziať. Z tohto dôvodu požadujem aby bolo rozhodnuté o zrušení vznesenia obvinenia voči mojej osobe, keďže sa nejedná o trestný čin ale o obyčajný obchodnoprávny vzťah medzi mnou a XX.
Juraj Obvinený
Poznámka
Sťažnosť sa podáva u toho, kto vydal rozhodnutie, proti ktorému uzneseniu je sťažnosť prípustná. Lehota na podanie sťažnosti sa začína počítať prvým dňom nasledujúcim po dni, kedy uznesenie bolo oznámené osobe, ktorá môže podať sťažnosť. Uznesenie je možné oznámiť vyhlásením alebo doručením odpisu jeho vyhotovenia.
Lehota troch pracovných dní na podanie sťažnosti je zachovaná aj vtedy, ak podanie bolo v lehote (§ 63 ods. 6 Trestného poriadku):
a)	podané na pošte a adresované súdu, prokurátorovi alebo policajtovi, u ktorého sa má podať alebo ktorý má vo veci rozhodnúť, 
b)	urobené na súde alebo u prokurátora, ktorý má vo veci rozhodnúť, 
c)	urobené príslušníkom ozbrojených síl, ozbrojeného zboru alebo príslušníkom v služobnom pomere u jeho nadriadeného alebo služobného orgánu, 
d)	urobené u riaditeľa ústavu, v ktorom je ten, kto urobí podanie, vo väzbe alebo vo výkone trestu odňatia slobody, alebo
e)	urobené ústne do zápisnice na ktoromkoľvek okresnom súde alebo u okresného prokurátora.
Ku lehotám je potrebné uviesť existenciu inštitútu navrátenia lehoty (pozri § 64 Trestného poriadku), ktorý za určitých okolností umožňuje povoliť navrátenie lehoty na podanie sťažnosti.
Sťažnosti môže vyhovieť aj sám orgán, proti ktorému rozhodnutie smeruje, avšak len ak sťažnosti vyhovie v plnom rozsahu a týmto rozhodnutím sa nedotkne práv iných osôb (§ 190 ods. 1 Trestného poriadku) – jedná sa o rozhodovanie v rámci „autoremedúry“.
Ak orgán sťažnosti v plnom rozsahu nevyhovie, v takom prípade ju predloží so svojím stanoviskom nadriadenému orgánu (policajt predkladá sťažnosť spolu so spisovým materiálom dozorujúcemu prokurátorovi), ktorý o nej rozhodne týmito možnými spôsobmi: 
1. 	buď jej vyhovie podľa § 194 Trestného poriadku, v takom prípade sa dotknuté uznesenie musí zrušiť a nahradiť uznesením zodpovedajúcim zákonu a skutkovým zisteniam (nadriadený orgán rozhodne sám alebo uloží orgánu, proti ktorému sťažnosť smeruje aby vo veci znova konal a rozhodol); 
2. 	sťažnosť zamietne z nasledovných dôvodov [§ 193 ods. 1 písm. a), alebo písm. b), alebo písm. c) Trestného poriadku]:
a)	sťažnosť nie je prípustná (nie je možné proti uzneseniu čo i len podať sťažnosť, (napr. uznesenie o začatí trestného stíhania podľa § 199 Trestného poriadku), stále však je možné zo strany dozorujúceho prokurátora rozhodnúť o zrušení takéhoto uznesenia či z dôvodu nezákonnosti alebo neopodstatnenosti [k tomu dávame do pozornosti § 2230 ods. 2 písm. e) Trestného poriadku],
b)	sťažnosť bola podaná oneskorene (po lehote troch pracovných dní) alebo neoprávnenou osobou (osoba, ktorej sa uznesenie nedotýka), alebo osobou, ktorá sa jej výslovne vzdala alebo ktorá znovu podala sťažnosť, ktorú už predtým výslovne vzala späť, 
c)	ak nie je sťažnosť dôvodná (opodstatnená).
Ako oneskorenú nemožno zamietnuť sťažnosť, ktorú oprávnená osoba podala oneskorene len preto, že sa spravovala nesprávnym poučením, ktoré jej bolo dané pri oznámení uznesenia. 
Pri podávaní sťažnosti nesmie sťažovateľ (v tomto prípade obvinený) opomenúť presne označiť uznesenie, proti ktorému sťažnosť podáva (napr. číslom rozhodnutia alebo dátumom, kedy bolo uznesenie vyhotovené, menom osoby, ktorá rozhodnutie vydala resp. iným spôsobom tak aby sa o sťažnosti mohlo rozhodnúť bez zbytočných prieťahov). Sťažovateľ v sťažnosti uvedie skutočnosti, ktoré vyvracajú tvrdenia uvedené v uznesení (pozri § 189 ods. 1 Trestného poriadku). 
Okrem vyššie uvedeného je potrebné do sťažnosti uviesť také okolnosti, ktoré sťažovateľ považuje za dôvodné pre rozhodnutie v jeho prospech a pod.