4.		ŽIADOSŤ POŠKODENÉHO O PRESKÚMANIE POSTUPU
			POLICAJTA PRED ZAČATÍM TRESTNÉHO STÍHANIA
			(§ 198 ods. 1 Trestného poriadku)
Obvodnému oddeleniu Policajného zboru	V ..................... dňa ...................
XXXXXX
Vec:	Žiadosť o preskúmania postupu policajta
V trestnej veci vedenej na Obvodnom oddelení Policajného zboru xxxxx pod č. ORP-xxx/xx-xx-xxxx žiadam o preskúmanie postupu policajta, nakoľko podľa môjho názoru tento nepostupoval správne, vec riadne nevyšetril a nevypočul svedka XX, ktorého som označil ako svedka celého incidentu. 
XY
Poznámka
Trestný poriadok podľa § 198 ods. 1 Trestného poriadku umožňuje žiadať oznamovateľom či poškodeným (je jedno či sa jedná o osobu tú istú alebo nie), aby prokurátor preskúmal postup policajta, ktorý vybavoval vec postupom pred začatím trestného stíhania. V prípade podania takejto žiadosti je policajt povinný vec predložiť prokurátorovi a ten je povinný preskúmať vecné a formálne náležitosti postupu (prokurátor bezodkladne preskúma postup policajta § 198 ods. 2 Trestného poriadku), a to v lehote najneskôr do 30 dní. Tzn. či boli dodržané procesné postupy upravené v Trestnom poriadku a či vecne rozhodol správne (či vyhodnotil dôkazy zabezpečené pred začatím trestného stíhania). K postupu pred začatím trestného stíhania je potrebné uviesť, že OČTK postupom pred začatím trestného stíhania môže trestné oznámenie doplniť len výsluchom poškodeného, oznamovateľa a podozrivého, resp. zabezpečením listinných dôkazov. Iný postup je fakticky vylúčený s prihliadnutím na dikciu § 196 ods. 2 Trestného poriadku. 
O trestnom oznámení je OČTK povinný rozhodnúť v lehote do 30 dní; jedná sa však o tzv. poriadkovú lehotu, takže jej nedodržanie nemá žiadny právny následok. 
Je potrebné uviesť, že postup uvedený v § 198 ods. 1 Trestného poriadku je žiadosťou vo vzťahu k postupu pred začatím trestného stíhania (§199 ods. 1 Trestného poriadku). Žiadosť o preskúmanie postupu policajta po začatí trestného stíhania až do skončenia vyšetrovania upravuje ustanovenie § 210 Trestného poriadku.
Podania obvineného a opravné prostriedky
Trestný poriadok pozná viaceré druhy opravných prostriedkov, ktoré však sa svojou povahou v podstate odlišujú len názvom a použitie nesprávneho názvu opravného prostriedku nie je dôvodom na zamietnutie opravného prostriedku. V rámci trestného konania rozlišujeme riadne opravné prostriedky – sťažnosť, odvolanie, odpor a mimoriadne opravné prostriedky – dovolanie či návrh na obnovu konania.
V § 185 až § 195 Trestný poriadku upravuje procesný postup pri rozhodovaní o sťažnosti proti uzneseniu policajta, prokurátora či sudcu. Sťažnosť ako opravný prostriedok proti uzneseniu sa podáva vo všeobecnosti v lehote do troch pracovných dní s tým, že sťažovateľ (osoba, ktorá sťažnosť podáva) sa môže domáhať podaním sťažnosti priaznivejšieho rozhodnutia. Sťažnosť je možné podať proti výroku, ktorý sa sťažovateľa dotýka. Obvinený môže podať sťažnosť v podstate proti všetkým výrokom uvedeným v uzneseniach vydaných v prípravnom konaní (do podania obžaloby prokurátorom) s výnimkou uznesenia o začatí trestného stíhania (sťažnosť nie je prípustná podľa § 185 ods. 2 Trestného poriadku – prvá veta). Prokurátor môže podať sťažnosť len tam kde to Trestný poriadok pripúšťa. Sťažnosť má odkladný účinok len tam kde to Trestný poriadok výslovne uvádza. 
K právnej úprave opravných prostriedkov použitých v rámci trestného konania dávame do pozornosti nasledujúce relevantné paragrafové znenie.
Podľa § 185 Trestného poriadku
(1)	Opravným prostriedkom proti uzneseniu je sťažnosť.
(2)	Sťažnosťou možno napadnúť každé uznesenie policajta okrem uznesenia o začatí trestného stíhania. Uznesenie súdu alebo prokurátora možno sťažnosťou napadnúť len v tých prípadoch, v ktorých to zákon výslovne pripúšťa, a ak rozhoduje vo veci v prvom stupni.
(3)	Proti uzneseniu predsedu senátu odvolacieho súdu, ktorým uložil poriadkovú pokutu, je prípustná sťažnosť, o ktorej rozhodne iný senát tohto súdu, ktorý pri tomto rozhodovaní má postavenie nadriadeného orgánu.
(4)	Proti uzneseniu odvolacieho súdu o vzatí obvineného do väzby je prípustná sťažnosť, o ktorej rozhodne iný senát tohto súdu, ktorý pri tomto rozhodovaní má postavenie nadriadeného orgánu.
(5)	Proti uzneseniu generálneho prokurátora možno podať sťažnosť, iba ak ide o uznesenie o zaistení majetku podľa § 191. O sťažnosti rozhoduje najvyšší súd.
(6)	Sťažnosť má odkladný účinok, len kde to zákon výslovne ustanovuje.
Podľa § 186 Trestného poriadku
(1)	Ak neustanovuje zákon niečo iné, môže sťažnosť podať osoba, ktorej sa uznesenie priamo týka alebo ktorá na uznesenie dala návrh, na ktorý ju zákon oprávňuje; proti uzneseniu súdu môže podať sťažnosť aj prokurátor, a to aj v prospech obvineného. V prospech mladistvého obvineného môžu podať sťažnosť, a to aj proti jeho vôli, zákonný zástupca, obhajca, orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately; lehota na podanie opravného prostriedku im plynie samostatne.
(2)	Proti uzneseniu o väzbe a o ochrannom liečení môžu podať sťažnosť v prospech obvineného aj osoby, ktoré by mohli podať v jeho prospech odvolanie.
Podľa § 187 Trestného poriadku
(1)	Sťažnosť sa podáva orgánu, proti ktorého uzneseniu smeruje, a to do troch pracovných dní od oznámenia uznesenia, s výnimkou sťažnosti proti uzneseniam podľa § 83 ods. 2 Trestného poriadku; ak sa koná podľa § 204 ods. 1, sťažnosť sa podáva do skončenia skráteného vyšetrovania. Ak sa uznesenie oznamuje tak obvinenému, ako aj jeho zákonnému zástupcovi alebo obhajcovi, plynie lehota od toho oznámenia, ktoré bolo vykonané najneskoršie.
(2)	Osobám, ktoré môžu podať sťažnosť v prospech obvineného, končí sa lehota na podanie sťažnosti tým istým dňom ako obvinenému; prokurátorovi však plynie lehota vždy samostatne.
Podľa § 188 Trestného poriadku
(1)	Oprávnená osoba sa môže sťažnosti výslovne vzdať.
(2)	Oprávnená osoba môže podanú sťažnosť vziať výslovne späť, kým sa o nej nerozhodlo. Sťažnosť prokurátora môže vziať späť aj nadriadený prokurátor.
(3)	Sťažnosť podaná v prospech obvineného inou oprávnenou osobou alebo za obvineného obhajcom alebo zákonným zástupcom môže byť vzatá späť len s výslovným súhlasom obvineného. Prokurátor však môže vziať takú sťažnosť späť aj bez súhlasu obvineného. V tom prípade plynie obvinenému nová lehota na podanie sťažnosti od upovedomenia, že sťažnosť bola vzatá späť.
(4)	Vzatie sťažnosti späť vezme, ak niet prekážok, uznesením na vedomie orgán príslušný na rozhodnutie o sťažnosti a ak nebola vec doteraz tomuto orgánu predložená, orgán proti ktorého rozhodnutiu sťažnosť smeruje; v konaní pred súdom o tom rozhoduje predseda senátu.
Podľa § 189 Trestného poriadku
(1)	Uznesenie možno napadnúť pre
a)	nesprávnosť niektorého jeho výroku,
b)	zrejmý rozpor výroku s odôvodnením, alebo
c)	porušenie ustanovení o konaní, ktoré uzneseniu predchádzalo, ak toto porušenie mohlo spôsobiť nesprávnosť niektorého výroku uznesenia.
(2)	V sťažnosti možno uviesť skutočnosti a dôkazy, ktoré neboli známe v prvostupňovom konaní.
(3)	Ak podáva sťažnosť prokurátor, orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately alebo obhajca za obvineného alebo vo vlastnom mene, musí byť sťažnosť zároveň odôvodnená, s výnimkou sťažnosti prokurátora proti uzneseniu o nevzatí obvineného do väzby.
Podľa § 190 Trestného poriadku
(1)	Orgán, proti ktorého uzneseniu sťažnosť smeruje, môže jej sám vyhovieť, ak sa zmena pôvodného uznesenia nedotkne práv inej strany trestného konania. Ak ide o uznesenie policajta, ktoré bolo vydané s predchádzajúcim súhlasom prokurátora alebo na jeho pokyn, môže policajt sám sťažnosti vyhovieť len s predchádzajúcim súhlasom prokurátora.
(2)	Ak lehota na podanie sťažnosti už všetkým oprávneným osobám uplynula a sťažnosti sa nevyhovelo podľa odseku 1, predloží vec na rozhodnutie
a)	policajt prokurátorovi, ktorý vykonáva dozor nad zachovávaním zákonnosti v prípravnom konaní, a ak ide o sťažnosť proti uzneseniu, ku ktorému tento prokurátor dal súhlas alebo pokyn, jeho prostredníctvom nadriadenému prokurátorovi,
b)	prokurátor alebo súd nadriadenému prokurátorovi alebo súdu,
c)	vyšší súdny úradník alebo súdny tajomník predsedovi senátu a v prípravnom konaní sudcovi pre prípravné konanie, ktorí majú pri tomto rozhodovaní postavenie nadriadeného orgánu,
d)	asistent prokurátora prokurátorovi, ktorý vykonáva alebo vykonával dozor nad zachovávaním zákonnosti v prípravnom konaní a ktorý má pri tomto rozhodovaní postavenie nadriadeného prokurátora.
(3)	Ak bola podaná sťažnosť proti uzneseniu o nevzatí obvineného do väzby, sudca pre prípravné konanie bez meškania predloží vec nadriadenému súdu na rozhodnutie, okrem uznesenia o nevzatí do väzby podľa § 403. Predloženie spisu zabezpečí sudca pre prípravné konanie alebo na jeho žiadosť Policajný zbor najneskôr v nasledujúci pracovný deň. Rovnako sa postupuje, ak podá sťažnosť obvinený proti uzneseniu o vzatí do väzby v konaní podľa § 204 ods. 1 alebo bola podaná sťažnosť proti uzneseniu o väzbe, ak súd alebo sudca pre prípravné konanie rozhoduje podľa § 76 ods. 3 alebo 4.
Podľa § 191 Trestného poriadku 
O sťažnosti proti rozhodnutiu, ktorým prokurátor
a)	zaistil majetok obvineného na zaistenie nároku poškodeného podľa § 50 ods. 1,
b)	zamietol návrh poškodeného na zaistenie jeho nároku podľa § 50 ods. 5,
c)	zrušil alebo obmedzil zaistenie nároku poškodeného podľa § 51 ods. 1 a 2 alebo vyňal veci zaistené na nárok poškodeného podľa § 51 ods. 2,
d)	zaistil majetok obvineného podľa § 425 ods. 1 rozhoduje sudca pre prípravné konanie súdu, ktorý je príslušný na konanie v prvom stupni, a to spravidla do piatich pracovných dní od predloženia veci súdu.
Podľa § 192 Trestného poriadku
(1)	Pri rozhodovaní o sťažnosti preskúma nadriadený orgán
a)	správnosť výrokov napadnutého uznesenia, proti ktorým sťažovateľ podal sťažnosť, a
b)	konanie predchádzajúce týmto výrokom napadnutého uznesenia.
(2)	Ak sa týka sťažnosti len niektorej z viacerých osôb alebo len niektorej z viacerých vecí, o ktorých sa rozhodlo tým istým uznesením, preskúma nadriadený orgán len správnosť výrokov týkajúcich sa tejto osoby alebo tejto veci a konanie predchádzajúce preskúmavanej časti uznesenia.
(3)	O sťažnosti podľa § 190 ods. 3 proti uzneseniu o nevzatí obvineného do väzby, okrem uznesenia podľa § 403 rozhodne nadriadený súd na verejnom zasadnutí a o sťažnosti proti uzneseniu o vzatí obvineného do väzby na neverejnom zasadnutí do piatich pracovných dní od predloženia veci na rozhodnutie. O sťažnosti proti uzneseniu o prepustení zatknutého obvineného na slobodu rozhodne nadriadený súd na verejnom zasadnutí, ktoré možno vždy konať aj bez prítomnosti obvineného, ak bol na toto verejné zasadnutie riadne a včas predvolaný a bez prítomnosti obhajcu, ak bol o tomto verejnom zasadnutí riadne a včas upovedomený; sudca pre prípravné konanie pri výsluchu zatknutého obvineného vždy zistí adresu na doručovanie písomností.
(4)	O sťažnosti proti uzneseniu, ktorým bolo rozhodnuté o návrhu na predĺženie lehoty väzby, rozhodne nadriadený súd najneskôr do uplynutia lehoty, ktorá sa má predĺžiť. O sťažnosti proti rozhodnutiu o väzbe po podaní obžaloby alebo návrhu na schválenie dohody o vine a treste podľa § 76 ods. 3 alebo 4 rozhodne nadriadený súd najneskôr do uplynutia lehoty, ktorá by bola lehotou väzby v prípravnom konaní.
(5)	Ak bola podaná sťažnosť proti rozhodnutiu o väzbe podľa § 403, rozhodne sa o nej na neverejnom zasadnutí. Ak bola podaná sťažnosť proti rozhodnutiu o povolení obnovy konania podľa § 400 ods. 1, rozhodne sa o oboch sťažnostiach súčasne; v takom prípade nadriadený súd nie je lehotou uvedenou v odseku 3 prvej vete viazaný. Ak nadriadený súd zruší rozhodnutie podľa § 400 ods. 1 a sám obnovu konania nepovolí, zruší rozhodnutie podľa § 403, a to aj v prípade, ak proti nemu nebola podaná sťažnosť.
Podľa § 193 Trestného poriadku
(1)	Nadriadený orgán zamietne sťažnosť, ak
a)	nie je prípustná,
b)	bola podaná oneskorene, neoprávnenou osobou, osobou, ktorá sa jej výslovne vzdala alebo ktorá znovu podala sťažnosť, ktorú už predtým výslovne vzala späť, alebo
c)	nie je dôvodná.
(2)	Ako oneskorenú nemožno zamietnuť sťažnosť, ktorú oprávnená osoba podala oneskorene len preto, že sa spravovala nesprávnym poučením, ktoré jej bolo dané pri oznámení uznesenia.
Podľa § 194 Trestného poriadku
(1)	Ak nezamietne nadriadený orgán sťažnosť, zruší napadnuté uznesenie, a ak je podľa povahy veci potrebné nové rozhodnutie,
a)	rozhodne vo veci sám, alebo
b)	uloží orgánu, proti ktorého rozhodnutiu sťažnosť smeruje, aby vo veci znovu konal a rozhodol, s výnimkou rozhodovania o sťažnosti proti rozhodnutiu o väzbe podľa § 72 ods. 1 písm. a), d) a f), rozhodovania o sťažnosti proti rozhodnutiu o väzbe, ak súd prvého stupňa rozhodol o väzbe po podaní obžaloby alebo návrhu na schválenie dohody o vine a treste podľa § 76 ods. 3 alebo 4, rozhodovania o sťažnosti proti rozhodnutiu o pokračovaní v ochrannom liečení, prepustení z ochranného liečenia alebo ukončení ochranného liečenia, ak predseda senátu rozhodoval pred ukončením výkonu trestu podľa § 446a ods. 3 alebo 4 a rozhodovania o sťažnosti proti rozhodnutiu o návrhu na umiestnenie odsúdeného v detenčnom ústave podľa § 462.
(2)	Ak je chybná len časť napadnutého uznesenia a možno ju oddeliť od ostatných alebo ak sa týka sťažnosť len časti uznesenia, obmedzí nadriadený orgán svoje rozhodnutie podľa odseku 1 len na túto časť.
(3)	Ak nedostatok spočíva v tom, že v napadnutom uznesení niektorý výrok chýba alebo je neúplný, môže nadriadený orgán bez toho, aby vyslovil zrušenie napadnutého uznesenia, buď ho sám doplní, alebo uloží orgánu, proti ktorého rozhodnutiu sťažnosť smeruje, aby o chýbajúcom výroku rozhodol alebo neúplný výrok doplnil.
(4)	Súd rozhodujúci o sťažnosti môže, ak to pokladá za nevyhnutné, nariadiť, aby vec bola znovu v prvom stupni prejednaná a bolo o nej rozhodnuté v inom zložení senátu alebo iným súdom toho istého druhu a toho istého stupňa v jeho obvode.
(5)	Orgán, ktorému bola vec vrátená na nové prejednanie a rozhodnutie, je pri novom rozhodovaní viazaný právnym názorom, ktorý vo veci vyslovil nadriadený orgán, a je povinný vykonať úkony, ktorých vykonanie tento orgán nariadil.
(6)	Ak nadriadený súd rozhodne o vzatí obvineného do väzby, ihneď nariadi, aby ho dodal do miesta výkonu väzby útvar Policajného zboru, Vojenskej polície alebo Zboru väzenskej a justičnej stráže.
Podľa § 195 Trestného poriadku
(1)	Orgán rozhodujúci o sťažnosti nemôže z jej podnetu zmeniť uznesenie v neprospech osoby, ktorá sťažnosť podala, alebo v ktorej prospech bola sťažnosť podaná.
(2)	Ak zmení nadriadený orgán uznesenie v prospech obvineného z dôvodu porušenia jeho práva na obhajobu a je to na prospech aj niektorému spoluobvinenému, zmení uznesenie aj v prospech tohto spoluobvineného.
Odkladný účinok sťažnosti v podstate znamená, že podanie sťažnosti odloží účinok uznesenia (napr. podanie sťažnosti proti uznesenie o zastavení trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 Trestného poriadku má za následok, že toto uznesenie ešte nie je právoplatné a nie je účinné až pokiaľ o ňom nadriadený orgán nerozhodne). Ak sťažnosť nemá odkladný účinok (napr. sťažnosť proti uzneseniu o vznesení obvinenia podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku) znamená to, že podanie sťažnosti nebráni účinku uznesenia tzn., že ak obvinený podá sťažnosť je voči nemu vykonávať úkony trestného konania (napr. výsluchy, či rozhodovanie o vzatí do väzby a pod.), a to aj skôr ako sa o samotnej sťažnosti rozhodne.