3.		TRESTNÉ OZNÁMENIE
			(§ 196 ods. 3, 4 Trestného poriadku)
Okresné riaditeľstvo Policajného zboru
XXXXXX
XY, nar. xxxx, trvalým bydliskom XXXXX, ulica Xxxx, podávam
OZNÁMENIE
o podozrení zo spáchania trestného činu
Dnešného dňa som sa vrátil z dovolenky, na ktorej som bol v Chorvátsku. Pri pobyte na dovolenke mi bol odcudzený mobilný telefón zn. XXXXX. Toto som zistil až po návrate na územie Slovenskej republiky, potom čo som si vybalil batožinu som krádež zistil a hneď som ju oznámil najbližšiemu obvodnému oddeleniu Policajného zboru.
XY
Poznámka
Len poškodený môže podať trestné oznámenie podľa § 196 ods. 3 Trestného poriadku v prípade, ak tak neurobil v štáte EÚ, kde bol spôsobený trestný čin. Po prijatí trestného oznámenia (je irelevantné či trestné oznámenie podá v písomnej forme alebo ústnej podobe pred orgánom činným v trestnom konaní) sa toto postúpi do štátu, v ktorom sa trestný čin stal. Takýto postup vyplýva zo Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (Ú.v. EÚ L 315, 14. 11. 2012).
Vždy je však len na poškodenom, či podá trestné oznámenie v štáte kde sa trestný čin stal alebo podá oznámenie na území Slovenskej republiky. Tento postup je možný len u fyzickej osoby. 
V prípade, ak by podala trestné oznámenie právnická osoba (v jej mene napr. konateľ či prokurista a pod.) na území Slovenskej republiky s tým, že jej bola spôsobená škoda v cudzom štáte; o takomto trestnom oznámení sa na území Slovenskej republiky konať nebude – toto bude pre nedostatok jurisdikcie OĆTK na Slovensku odmietnuté. Jedinou možnosťou je podať trestné oznámenie v štáte kde sa trestný čin stal alebo na zastupiteľskom úrade štátu, ktorý má zastúpenie na území Slovenskej republiky. Takisto, ak by nastala situácia, že by trestné oznámenie podala osoba, ktorá trestným činom nebola poškodená (čiže oznamovateľ) a nebola by daná príslušnosť konať pre orgány činné v trestnom konaní; muselo by sa trestné oznámenie odmietnuť. Aj napriek vyššie uvedenému je možné, že o spáchaní trestného činu v cudzine je možné do štátu, kde sa trestný čin stal, podať tzv. spontánnu informáciu podľa čl. 7 Dohovoru (MLA 2000) o vzájomnej pomoci v trestných veciach medzi členskými štátmi EÚ, vypracovaný Radou v súlade s článkom 34 Zmluvy o EÚ (podpísaného 29. 5. 2000 v Bruseli a publikovaným v Zbierke zákonov pod č. 572/2006 Z. z.).

POSTUP PRED ZAČATÍM TRESTNÉHO STÍHANIA
§ 196 zákona č. 301/2005 Z. z.
Trestný poriadok
(1)	Trestné oznámenie sa podáva prokurátorovi alebo policajtovi. Prokurátor a policajt o podanom trestnom oznámení bez meškania upovedomia Úrad špeciálnej prokuratúry, ak sa týka pôsobnosti Špecializovaného trestného súdu, a Európsku prokuratúru, ak sa týka pôsobnosti Európskej prokuratúry. O prijatí trestného oznámenia podaného poškodeným vydá prokurátor alebo policajt písomné potvrdenie, ktoré musí obsahovať čas a miesto podania, označenie orgánu, ktorý trestné oznámenie prijal, a základné skutočnosti trestného oznámenia. Ak bolo trestné oznámenie podané poškodeným ústne, prokurátor alebo policajt poskytne na žiadosť poškodeného odpis zápisnice o oznámení.
(2)	Ak prokurátor alebo policajt po prijatí trestného oznámenia zistí, že je potrebné ho doplniť, doplnenie vykoná výsluchom oznamovateľa alebo poškodeného alebo vyžiadaním písomných podkladov od oznamovateľa alebo od inej osoby alebo orgánu príslušný prokurátor alebo príslušný policajt tak, aby mohol rozhodnúť podľa § 197 alebo § 199 v lehote do 30 dní od prijatia trestného oznámenia. Prokurátor alebo policajt môže vypočuť osobu, ktorú na základe trestného oznámenia alebo iného podnetu je potrebné vypočuť k okolnostiam nasvedčujúcim, že mala spáchať trestný čin. Táto osoba má právo odoprieť výpoveď, ak by výpoveďou spôsobila nebezpečenstvo trestného stíhania sebe, alebo svojmu príbuznému v priamom rade, svojmu súrodencovi, osvojiteľovi, osvojencovi, manželovi alebo druhovi, alebo iným osobám v rodinnom alebo obdobnom pomere, ktorých ujmu by právom pociťovala ako vlastnú ujmu, nesmie však byť vypočúvaná v prípadoch ustanovených v § 129. Túto osobu treba poučiť o následkoch krivého obvinenia. Vypočúvaná osoba má právo na právnu pomoc advokáta. Na predvolanie a predvedenie tejto osoby alebo oznamovateľa sa primerane použijú ustanovenia § 128.
(3)	Fyzická osoba, ktorá má trvalé bydlisko v Slovenskej republike a bola poškodená trestným činom spáchaným v inom členskom štáte Európskej únie, je oprávnená podať trestné oznámenie príslušnému orgánu podľa tohto zákona, ak tak nemohla urobiť v členskom štáte Európskej únie, v ktorom bol trestný čin spáchaný, alebo ak ide o zločin, ak tak urobiť nechcela.
(4)	Prokurátor alebo prostredníctvom prokurátora policajt, ktorému bolo trestné oznámenie podľa odseku 3 doručené a nie je príslušný vo veci konať, bez meškania postúpi trestné oznámenie ...